AvION U PLAMENU
Ustani.
Šta?
Opet si zaspao.
Još samo pet minuta, molim te.
Ne, ustani.
Kasno si ostala sinoć.? - Valjda.
Opet? - Opet. - Isti tip? - Da.
Poznajem ga? -Možda.
Znaš li ga ti?
Dobro jutro svima. Reci mi Lorense šta imamo kao specijalitet?
Jastog u sosu od belog vina. - Šta još?
Spanać i bademi. Morska hrana i sos od paradajza.
To deluje dobro. Više od 25 je.
Dobrodošli nazad, lepo vas je videti ponovo.
Sećate se Sofi, daće vam uobičajeni sto, prijatno. -Pratite me.
Silvi, stolu broj šest je potrebna pomoć oko vina. -Hvala.
Dobar dan, Vivi mi je rekla da vam treba preporuka za vino.
Jedemo file pti.
Preporučila bih Sato Kaste '87, prelepi bordo.
Nisam čuo za njega. -Nije na spisku, to je posebna rezerva
u podrumu, mislim da ćete uživati. -To bi bilo divno.
Odmah se vraćam.
Sad sam naručila ček.
Idem da popušim cigaretu. U redu? - U redu?
Onaj Sato Kaste je bio divan predlog. - To mi je jedan od omiljenih.
Koje belo bi preporučila? - Zavisi od jela.
U redu je, to smisli kada te izvedem na večeru.
Ne izlazim sa mušterijama.
Ovde su tata i drolja izgoreli. - Kako je počeo požar?
Policija je rekla da je ostavljena plinska boca koja je eksplodirala.
Nesreća? -Da, tako je rekao šerif.
Kresali su se kada su umrli.
Tela su im se zalepila zbog požara.
Morali su da ih raseku da bi ih rastavili.
Ko je bila kučka? - Neka udata žena iz Otome.
Ovde su se nalazili, na pola puta izmedju oba grada.
Šta radiš to, dođavola?
Šta misliš da je prolazilo tati kroz glavu dok je goreo?
Zašto si poveo Havijera? - On mi je prijatelj.
Sutra sahranjujemo tatu, a ti praviš cirkus.
Ne pravim cirkus, kopile. - Jebi se.
Zdravo mama, tetka Pola, Rebeka.
Svadjao si se sa Kristobalom? - Nisam.
Ne želim da čujem više svadju. Nikada više.
Dobro.
To je viski mog oca. -Je li?
Kada će ga on popiti?
Santjago, Kristobale...
vaša mama ne ide na sahranu.
Ne idemo ni Rebeka ni ja. Kučkin sin nije to zaslužio.
Nije ti ništa uradio. - Pobrinite se za sve, obojica.
U ime Oca, Sina i Svetog Duha. Amin.
Ko su oni? -Ne znam.
Sada se opraštamo od našeg brata Nika Martineza.
Nadam se da vam otac trune u paklu, to govno mi je oduzelo
najbolje što sam imao. - Ostavi dečake na miru.
Njihov otac je kriv što su moja deca izgubila majku.
Nadam se da ćete i vi trunuti.
Kolika je cena? - Cena? 500 pezosa.
Marija, dodji. -Dolazim.
Marija, idemo. -Marija, zove te otac.
Šta je bilo? -Imamo posao.
Mogu li da ostanem sa prijateljima? - Moramo da idemo.
Molim te, pusti me.
Penji se, na posao.
Imaš koordinate. -Ukucala sam ih u gps.
Evo ga taj ranč.
Dobar dan. - Dobar dan - Santjago Martinez.
Treba mi da se nadimi ranč. Niko od radnika ne želi da udje.
Treba nam još za tortilje. - Sredićemo mi to.
Možemo li biciklom? - Naravno.
Ko će? -Glava, uvek glava.
Ti ideš prvi. - Dogovoreno. - Požuri. - Brzo ću.
Odmah se vraćam. - OK.
Idem da radim. - Ja ću da napravim hranu.
Izvini što kasnim, nisam mogla da odem. -Ne brini.
Mogu da udjem? - Naravno.
Zdravo. -Zdravo.
Ne tu, molim te.
Želiš da to ostavimo za neki drugi dan?
Ne, u redu je.
Moj rodjak mi je dao mesto, nisam bio tamo, ali je daleko od svega.
Hoćeš da odemo tamo?
Nije Hilton.
Ja hoću musli. - Ja ih želim polu pečene.
Šteta jer su gotove.
Šta je za večeru? - Napravi musli svojim prijateljima i sebi.
Zdravo, narode. Velika je gužva u prodavnici, sve redovi.
Tata je zvao? -Dolazi prekosutra, ima isporuku u Adelinu.
Ja ću to da uradim.
Pogodi, zvali su iz kabineta Semjuela Parksa, danas dolazi
na ručak sa osmoricom. - Nije mogao da se javi dan ranije.
Lorense, dolazi nam senator za dva sata, želi uobičajeno.
Očekuje da dobije sve za dva sata? - Pozvaću riblju pijacu, da
vidim šta možemo.
Gde si bila sinoć? -Molim?
Gde si bila sinoć? -Kod kuće.
Sa kim?
Obećao si da ne postavljaš pitanja. - Sa kim?
Imam posla.
Vraćam se odmah.
Zašto je senatorova čaša za vino prazna? -Izvini.
Senator je delovao zadovoljno. - Ostavio je napojnicu od 500 dolara.
Mislim da želi da glasamo za njega.
Neverovatna si. -Nisam.
To želim za Božić naredne godine, upamti. Lepo se provedi.
Ko je ovaj? -Ne radi to sada, to je prijatelj.
Mušterija je, video sam ga kako ruča juče. -Da juče.
Krešeš se sa bilo kim i to je sve. - Kada ostaviš ženu, možeš da
kažeš nešto. Idemo.
Želim da razgovaramo.
Otključaj vrata i izadji. - Ostavi je na miru.
Odjebi. - Šta?
Želim da razgovaramo.
Džone, Isuse Hriste, šta radiš to? - Želim da razgovaramo.
Ostaviću te da ovo rešiš sa dečkom.
Zašto ovo radiš? -Ne diraj me.
Daj mi pet minuta. - Misliš da me pratiš?
Ne poznaješ me, odjebi. - Daj da te povezem kući.
Jeste li dobro? - Šta ti hoćeš? - Jeste li dobro? - Ne razumem te.
Hej, hej! Tvoja kuća. - Šta? - Da te povezem kući.
Hajde da te povezem kući.
Kako ti je ime? - Karlos, tvoje? -Silvija.
Silvija? -Da, Silvija.
Zdravo. Znaš li ko sam ja? Nisam ovde da se svadjamo.
Šta hoćeš? - Samo da znam više, to je sve. Šta je tvoja mama radila sa mojim ocem.
Već znaš šta je radila.
Ne, ne znam... Možemo da razgovaramo neki dan?
OK. Potražiću te onda.
Tata.
Zdravo, draga. -Mislila sam da se ne vraćaš do sutra.
Ali sam završio ranije. Gde su deca?
Otišla su na utakmicu, hoćeš da ih sačekaš za ručak? - Da.
Idem da se okupam.
Izvoli, dušo. -Hvala, ovo će biti gotovo za čas.
Moram da izadjem večeras. - Gde? - U k-market u Santa Eleni.
lći ću sa tobom. -Moram da pokupim materijale i odem do mesara.
U redu je, ići ću i ja da kupim radio.
Zdravo, deco. -Sada radi.
Tata, tako sam srećna što si ovde.
Uskači, malena.
Zaboravila sam novčanik.
Bobi, Mani, ona je tu bila prva. Ti idi i sedi pozadi.
Vežite pojas. -Deco, slušajte sestru.
Moram da piškim.
I ti meni nedostaješ. Pokušaću da se izvučem, volim te.
Sa kim razgovaraš? - Sa tetkom Leticijom.
Čekaju nas. Gde ideš? - U kupatilo.
Tata, hoću ovu. - Pokušavamo da štedimo sada.
Nadji mi ove stvari sa spiska i pomozi Mani da nadje bluzu.
Daj mi ključeve da odem po materijale. -Hoću da idem sa tobom.
Idi sa sestrom da nadjete bluzu, neću dugo.
Zdravo.
Evo je.
Izvinite, narudžbina nije bila spremna i morala sam da čekam.
Moram da pokupim to, da obučemo Mani za predstavu.
Uzela si sve sa spiska?
Hoćeš da udješ? - Da udjem?
Da. -U redu.
Hoćeš da popiješ nešto? - Ne.
Idem da se presvučem, smrzavam se.
Sigurno ne želiš?
Ne.
Zašto?
Ne dopadam ti se?
Šta to radiš? Ako moj tata sazna da si ovde, ubiće te.
Rekao sam ti da ću te potražiti. - Sačekaj me kod struje.
Zašto želiš da me vidiš? - Ne znam.
Nije u redu da razgovaramo. - Zašto?
Ličiš na mamu? -Ne. - Ti na tatu? -Malo.
Znaš li kako su se upoznali? - Ne, ne znam. Dodaj mi praćku.
Sredila sam je.
Voliš lov? -Mnogo. Dečko me je vodio, ali nisam išla od raskida.
Mene je tata naučio da lovim. - Voleo si ga? -Jesam.
I ja sam volela mamu, ali mi se nije dopadala. Imaš li fotografije?
Uopšte ne ličiš na njega.
Gotovo je.
Previše je toplo.
Ne peče te to?
Popij malo. - Ne, hvala. - Hajde, moras malo popiti.
Vi ste Carlos Solari? - Da.
Pacijent zeli porazgovarati s vama.
Zeli razgovarati samo s njim.
Bolje ostani ovde.
Hajde, nemamo vremena za gubljenje, idemo.
Spakuj stvari za nedelju dana. - Ne idem nikuda.
Ne poznajem tu ženu.
A ako ne želim? - To je tvoja mama.
Majku nisam videla u životu. - lći ćeš.
Ne želim. -Moraš da ideš, tata ti je u problemu, ići ćeš htela ili ne.
Dopada ti se? - Hladno je.
Sad će biti bolje.
Poznaješ moju mamu? - Ne, već je otišla kada sam upoznao tvog oca.
Ostavila nas je.
Želim da se vratim. - Ne radi mi to, molim te.
Tvoj tata je tražio da je nadjemo.
Naći ćemo je.
Pogledaj ti ovo.
Činiš me tako srećnom, bili bismo i srećniji da ima tople vode da
se istuširam. -Ukusnija si ovako.
Nemoj tu, molim te, ne, ne još.
Zašto?
Ne volim taj deo svog tela. - Kako znaš da mi se neće dopasti?
Imala sam rak pre dve godine.
Gde si bila? -Kod Libi.
Bobi se isekao staklom, doktor ga je ušio. -Dobro je? -Jeste.
Nije prestajao da plače i da te doziva.
Budite dobri.
Zaboravila sam domaći, nastavite, stići ću vas. -Sačekaćemo te.
Nastavite.
Zdravo. -Napokon ćemo imati toplu vodu.
Da ti pomognem? - U redu je, skoro je gotovo.
Radi li? - Radiće.
Šta radiš? Šta hoćeš? - Moramo da razgovaramo Marijana.
Pogrešio si, ja sam Silvija. - Santjago te je tražio.
Šta si rekao? - Santjago te je tražio.
Ovo je tvoja ćerka, zove se Marija.
Kloni me se.
Ovo su naši roditelji kada smo bili mali.
Ovo je poslednja slika moje majke, njen rodjendan.
Ovo sam ja.
Mogu li dobiti ovu? - Samo ako mi daš ožiljak.
Šta? -Želim da pamtim ovaj dan.
Ti ćeš meni napraviti jedan? - Naći ćemo se večeras.
Tata ide poslom, možemo da odemo u pustinju.
Deda mi je rekao da dim spaljenog drveća boji noć.
Deluje kao vatromet. - Dopada mi se to.
Zavrni rukave. -Zašto?
Da bi mi dao svoj ožiljak.
Sranje. Peče.
Prekini, povredićeš se.
Ovo je za tebe.
Laku noć.
Pusti me da spavam sa tobom. - Lud si?
Kunem se da te neću taći. - Probudićeš moju sestru.
Rekla si da ti tata nije kod kuće, spavaćemo u njegovoj sobi.
Šta je tvoja mama nosila u krevetu? - Spavaćicu.
Obući ćeš je?
Ja nosim očevu košulju.
Obećavaš da me nećeš taći? - Obećavam.
Boli te opekotina? - Ne.
Boli mnogo.
Obećao si da me nećeš taći. - Želiš da odem? -Ne.
Silvija, zvao je gdin Džerman, dovodi Ijude u osam, a mi smo puni.
Moramo da uradimo nešto. - Dobro si?
Pobrini se za sve, vratiću se.
Izadji, moramo da razgovaramo.
Šta je bilo?
Da li ti se dopadam?
Misliš li da bi mogao da me voliš? - Ne znam, valjda.
Hajde da odemo odavde, samo ti i ja. -O čemu ti to?
Da odemo negde i počnemo ispočetka. Tek tako.
Ne razumem. - Da ili ne?
Ne znam, moram da razmislim.
Marijana. Marijana!
Zdravo, dobro ste? večerali ste? - čekali smo tebe.
Idem da je spremim.
Zašto tako kasniš? - Uplašila si me.
šta si radila danas? -Išla da pokupim materijale i otišla kod Libi.
I ja sam bila kod Libi, nisam te videla tamo. -Možda nisi bila tamo kada i ja.
Bila sam tamo od četiri.
Prestani da postavljaš pitanja i pomozi mi da raščistim ovaj lom.
Nik, DJina je, moramo da razgovaramo. Ne u prikolici.
U super marketu, u jedanaest.
Ja tebe volim i ti mene i ako je ispravno stvarno je, želiš da
pustiš to? - Razumi to.
Želiš me pustiš da odem? - Ne želim više da te vidjam.
Zauvek? - Ne mogu više da te viđam..
Čekaću te svaki dan u prikolici u podne dok se ne vratiš.
Zdravo, mama. -Imam iznenadjenje.
Šta je ovo? -Dugo nismo imali piknik pa sam pomislila.
Kasnije će ovde zahladiti, dušo.
Ima li nešto za Strajpsa? - On ce dobiti kolačić.
Mogu li ja? -Ne dok ne ručaš.
Spremiću hamburgere.
Pridružite nam se.
Zašto pravimo zabavu? - To je samo piknik iz zabave.
Imam domaći. - Ne želiš da pečeš puslice?
Nisam dete, mama. - A ti Marijana?
Moram da odem kod Keri da radimo na projektu za školu.
Ćao tata. - Ćao, dušo.
Jednostavno ne mogu, žao mi je.
Dolazim.
Jesi li dobro?
Nisu bili ni ovde. Mislim da treba da probamo u Palmama.
Nećemo ih naći, otišli su.
Teško je da se sakriju Meksikanac i dvanaestogodišnjakinja.
Naći ćemo ih, samo treba da nastavimo da ih tražimo.
Kada si je poslednji put videla?
Ostavila sam je dva dana nakon rodjenja. -Zašto?
Nisam je zasluživala.
Učitelju se sigurno dopadaš.
Haj, dušo. - Haj. - Neko je došao da te poseti.
Nisi nam govorio o Marijani. - Ona je prijateljica iz škole.
Hoćeš da ostaneš na ručku? - Ne hvala.
Ješćemo negde drugde. - Mi idemo kod Pole, bilo mi je drago.
Lepo se provedite.
Šta radiš ovde? - Želim da vidim sobu tvojih roditelja.
Da li su se tvoji slagali? - Onako.
Dodji.
Još uvek boli? -Ne.
Sa devojčicom, sigurni ste? Hvala.
U sobi 51 su. - Šta?
Šta ti hoćeš? - Da vidim ćerku.
Ne razumem. - Njenu ćerku.
Reci joj da ide.
Ne brini, smislićemo nešto.
Marija?
Molim te, pusti da porazgovaramo.
Ne želi. -Molim te.
Karlose, Karlos, pusti je. - Sigurna si?
Mogu li da sednem?
Stvarno mi je žao što sam juče pobegla.
Govoriš li engleski?
Porasla si.
Stalno mislim na tebe, naročito na tvoj rodjendan.
ZamišIjam kako izgledaš. Tako si lepa.
Ličiš na oca. - Tata je u bolnici.
Zašto? -Slupao se avionom.
Da li je dobro? -Ne znam.
On je pilot. - On oprašuje, nisi znala?
Sve je u redu? Tata je tražio da se vratimo u Meksiko. Hoćeš da podješ?
Brini se o nama i svima, amin.
Pomolila si se? -Ne molim se više.
To je pogrešno. -Mnogo toga je pogrešno i ne može se popraviti molitvom.
Čudno se ponašaš u poslednje vreme. Sutra ćeš mi reći šta je.
Laku noć, mama.
Devojka koju si doveo kući pre neki dan je njena ćerka? - Da.
Krešeš li je?
Zašto to radiš? - Ne tiče te se.
Ne možeš to da radiš mami. - Ne mešaj se.
Nije dosta ovo što se desilo. - Nema to veze sa tobom.
Prestaćeš da je vidjaš. Razumeš li?
Ra-zumeš li?
Uživaš li u izdaji porodice? Tebi se obraćam, kučkin sine.
Ne izdajem nikoga. - Gori si od oca.
Usudio si se da je dovedeš kući. Bićeš sahranjen u paklu sa njim.
Žao mi je. - Gubi se odavde.
Šta se desilo?
Reci mi da ovo nije istina.
Reci mi da je ovo laž.
Spavala si sa njim?
Santjago, moj tata je krenuo po tebe, dodji po mene.
U kom si razredu? - Osmom.
Imaš li momka? - Ne. A ti?
Nemam momka.
Želim da uradim plastičnu operaciju grudi. - Ne radi to, volim kako izgledaš.
Ožiljak je užasan. -Pobedila si smrt, borila si se i pobedila si.
To te čini lepom sa ožiljkom, ne briši to.
Izlazite smesta. Izlazite. Izlazite. Mama!
Zdravo, tata.
Nemoj, kćeri, ne približavaj se.
Biće dobro, zar ne? - Biće dobro.
Volim te, tata.
Izvedite je.
Mogu li da ostanem još malo?
To mu je žena. - Dva minuta.
Santjago, ja sam, Marijana.
Nećeš umreti, zar ne?
Ako umreš ne bih znala šta da radim sa njom.
Jedva da mogu u oči da je pogledam.
Trebaš joj, i meni trebaš.
Tako sam uplašena.
Stalno se plašim sebe i sada ne mogu više da pobegnem.
Ja sam ih ubila.
Ubila sam tvog oca i svoju majku. Nisam to htela.
Ne mogu da se otarasim tog mirisa kako gore.
Zašto si hteo da se vratim ovde? Zašto?
Marijana, kuda ćeš?
Pusti me. - Reći ću tati. - Reci mu šta god hoćeš.
Spavaj u sobi, ja ću ovde. - U redu je.
Šta se desilo? - Ništa, jednom sam se opekla.
Tata ima isti ožiljak na istom mestu. Rekao je da je to uradio da
te nikada ne bi zaboravio. - I ja sam.
I ja imam ožiljak.
Šta se desilo? - Pala sam kada sam imala tri godine.
Ostaćeš sa nama?
Ne znam, moram da razgovaram sa njim, mnogo je prošlo.
Otići ćeš, zar ne?
Umorna sam. Laku noć.
Laku noć.
Gde smo? - Meksiko.
Šta ćemo da radimo tamo? - Da živimo u miru.
Nikada više neću imati mira. Trudna sam.
Šta? -Trudna sam i ne želim dete.
Možemo živeti u Meksiku nas troje. - Ne mogu da ga rodim.
Možemo li da razgovaramo?
Marija, misliš li da možeš da mi oprostiš što nisam bila tu
sve ove godine?
Ostavila sam te jer sam se bojala da ćeš biti kao ja, da ćeš tako ispasti.
Možeš li da mi oprostiš, molim te.
Sada želim da posetim tatu.
Dobar dan, kako je?
Možemo da ga vidimo? - Udjite.
Tata će biti dobro.
Dolaziš li?
KRAJ
PREVOD; CAT